Oviedo, España
Durante la segunda década de este siglo, en España las personas en edad activa han pasado a tener un riesgo de pobreza sensiblemente más alto que las personas en edad no activa, lo que acrecienta el interés por la relación entre pobreza y participación laboral. El objetivo principal de este artículo es analizar el riesgo de pobreza de la población en edad activa en España. Se describe el riesgo de pobreza en función de la intensidad laboral del hogar, se profundiza en la composición de las rentas de los hogares y se analiza el efecto de las prestaciones sociales y de otras características del hogar para evitar la pobreza. Para ello, se utilizan los microdatos de la Encuesta de Condiciones de Vida (ECV). Los resultados muestran que la intensidad laboral es la variable con una mayor influencia tanto en el riesgo como en la composición de la pobreza de los hogares en España: casi la mitad de los hogares pobres no alcanzan el 50% de su capacidad de empleo. Las prestaciones sociales son uno de los principales instrumentos para evitar el riesgo de pobreza, especialmente si se combinan con rentas laborales: las contributivas tienen un efecto mayor por su generosidad y relación con el historial de empleo anterior, lo que refuerza, de nuevo, la importancia del empleo e indica una baja progresividad; y las ayudas familiares muestran efectos reducidos que evidencian la necesidad de revisar su diseño y cuantía.
Durant la segona dècada d’aquest segle, a Espanya les persones en edat activa han passat a tenir un risc de pobresa sensiblement més alt que les persones en edat no activa, la qual cosa incrementa l’interès per la relació entre pobresa i participació laboral. L’objectiu principal d’aquest article és analitzar el risc de pobresa de la població en edat activa a Espanya. Es descriu el risc de pobresa en funció de la intensitat laboral de la llar, s’aprofundeix en la composició de les rendes de les llars i s’analitza l’efecte de les prestacions socials i altres característiques de la llar per evitar la pobresa. Per fer-ho, s’utilitzen les microdades de l’Enquesta de Condicions de Vida (ECV). Els resultats mostren que la intensitat laboral és la variable amb una influència més elevada tant en el risc com en la composició de la pobresa de les llars a Espanya: gairebé la meitat de les llars pobres no assoleixen el 50% de la seva capacitat d’ocupació. Les prestacions socials són un dels principals instruments per evitar el risc de pobresa, especialment si es combinen amb rendes laborals: les contributives tenen un efecte més gran per la seva generositat i relació amb l’historial d’ocupació anterior, la qual cosa reforça, de nou, la importància de l’ocupació i indica una baixa progressivitat; i les ajudes familiars mostren efectes reduïts que evidencien la necessitat de revisar-ne el disseny i la quantia.