El estudio parte de la suposición de que la creación de una variedad estándar sirve como estrategia de modernización que debe contrarrestar el desplazamiento de lenguas amenazadas. Se discuten —a partir de un recuento de la función comunicativa y política de las variedades estándares en las lenguas europeas— las posibilidades de una transferencia de la invención sociolingüística y glotopolítica, de implementar una koiné, a las lenguas amerindias. La relación sociolingüística actual de las lenguas amerindias con las lenguas dominantes, el español y el portugués, demuestra que ya existe una koiné exoglósica (lengua dominante). La función de una nueva koiné endoglósica debe, entonces, tener funciones más allá de la función comunicativa, o sea, del fortalecimiento de la identidad étnica. Se pone énfasis en el hecho de que toda implementación de un estándar debe someterse a la meta de lograr la supervivencia de las lenguas amerindias respectivas lo que significa crear una forma de estándar no dogmática, negar la pretensión de su superioridad y propagar una nueva actitud que combata el menosprecio de variedades amerindias no estándares
This paper is based on the assumption that the creation of a standard variation serves as a modernisation strategy that will necessarily counter the displacement of endangered languages. Having first taken stock of the communicative and political function of the standard varieties of European languages, we discuss the possibilities of a sociolinguistic and glotopolitical transfer, of implementing a koiné with the Amerind languages. The current sociolinguistic relationship of the Amerind languages with the dominant languages of Spanish and Portuguese demonstrates that an exoglossic (dominant language) koiné already exists. The function of a new endoglossic koiné must therefore go beyond the merely communicative and serve to reinforce ethnic identity. We emphasise the fact that, if a standard is to be introduced, it must meet the challenge of securing the survival of the respective Amerind languages. This means creating a non-dogmatic standard, denying it any pretension of superiority, and propagating a new attitude which counters the undervaluation of the non-standard Amerind varieties
Es parteix de la suposició que la creació d'una varietat estàndard serveixi com a estratègia de modernització que ha de contrarestar el desplaçament de llengües amenaçades. Es discuteixen ‒a partir d'un recompte de la funció comunicativa i política de les varietats estàndards en les llengües europees– les possibilitats d'una transferència de la invenció sociolingüística i glotopolítica, d'implementar una koiné, a les llengües ameríndies. La relació sociolingüística actual de les llengües ameríndies amb les llengües dominants, l'espanyol i el portuguès, demostra que ja existeix una koiné exoglòsica (llengua dominant). La funció d'una de nova koiné endoglòsica ha de, llavors, tenir funcions més enllà de la funció comunicativa, o sigui de l'enfortiment de la identitat ètnica. Es posa èmfasi en el fet que tota implementació d'un estàndard s'ha de sotmetre a la meta d'aconseguir la supervivència de les llengües ameríndies respectives, el que significa crear una forma d'estàndard no dogmàtica, negar la pretensió de la seva superioritat i propagar una nova actitud que combat el menyspreu de varietats ameríndies no estàndards.