José Luis Martínez-Alonso Camps
L’article analitza els debats a l’entorn dels serveis públics en el marc de l’Estat social (CE, 1.1) i la funció que desenvolupen els governs locals en la seva prestació com agents de benestar. Els debats se centren al voltant dels eixos següents: l’extensió de l’activitat de servei públic en el subsistema local; si la seva prestació s’ha de caracteritzar per l’exclusivitat en la intervenció d’entitats públiques, identificada amb la gestió directa, o si s’hi admet la participació d’un privat, qualificada com a gestió indirecta; dins d’aquesta, i amb relació al vincle entre l’entitat pública titular del servei i qui l’ha de gestionar, si ha de ser la d’un contracte de concessió de serveis o un contracte de serveis, en aplicació de la Llei de contractes del sector públic de 2017 o si s’estableix una relació jurídica de caràcter no contractual, tot desenvolupant les possibilitats que obren respecte dels serveis a les persones les directives comunitàries de 2014.
Malgrat els embats de la crisi econòmica i la legislació aprovada sota el seu influx, la resiliència mostrada pels governs locals i la seva capacitat per mantenir uns sistemes de benestar constitueixen el millor bagatge per commemorar els quaranta anys de l’adveniment de la democràcia al subsistema local l’abril de 1979.
This article analyses the discussions surrounding public services within the welfare state framework (Spanish Constitution, Art. 1.1) and the role played by local governments in their provision as agents of welfare. The discussions focus on the following areas of subject matter: the extension of public service activity in the local subsystem; whether public service provisions must necessarily be the exclusive domain of public bodies, identified with direct management, or if participation by a private entity, characterised as indirect management, could be allowed; within this indirect management, as concerns the relationship between the public body responsible for the service and who is to manage it, whether such a relationship can be articulated by a service concession contract or a service arrangement, pursuant to the Law on Public Sector Contracts of 2017, or whether a non-contractual legal relationship is established, developing the possibilities enabled by the community directives of 2014 on services to individuals. Despite the damage done by the financial crisis and the legislation approved while it endured, the resilience shown by local governments and their capacity to keep welfare systems alive form the best possible backdrop to commemorate the forty-year anniversary of the establishment of democracy in the local sub-system in April, 1979.