Joaquim Martí Mestre
L’objectiu d’aquest treball és provar la continuïtat de la llengua catalana en els documents administratius eclesiàstics després del Decret de Nova Planta. Així mateix, demostrem l’interès per a la història de la llengua catalana d’uns textos continuadors de la tradició lingüística cancelleresca, els quals, després de l’eliminació del català de les administracions públiques, van garantir la continuïtat de la nostra llengua en un registre formal. A través d’una mostra representativa de documents administratius valencians del segle XVIII, estudiem els fenòmens d’interferència i de canvi de codi, així com la llengua en el seu aspecte intern. Els canvis de codi estan condicionats sovint per factors sociolingüístics en una relació de diglòssia amb el castellà, que llavors s’imposava en els àmbits d’ús formals. La llengua conté formes tradicionals heretades, algunes conservades durant més temps del que hom creia, juntament amb altres formes innovadores o poc conegudes. Per últim, els nostres textos posen a l’abast de l’investigador noves perspectives en l’estudi de la interferència del català sobre el castellà parlat o escrit a les nostres terres.
The objective of this paper is to prove the continuity of the Catalan language in administrative ecclesiastical documents after the Nueva Planta Decree. Furthermore, we demonstrate the interest that some texts that continue the chancellery linguistic tradition have for the history of the Catalan language. After the elminiation of Catalan from public administration, these texts guaranteed the continuity of our language in a formal register. Through a representative sampling of Valencian administrative documents from the 18th century, we study the phenomena of interference and code-switching, as well as the internal aspect of the language. The cases of code-switching are often conditioned by sociolinguistic factors in a diglossic relationship between Catalan and Spanish, which at the time was asserting its influence in the formal spheres of usage. The language contains traditional inherited forms, some of which had been preserved for longer than people thought, together with other innovative or little known forms. Lastly, our texts make new perspectives on the study of the interference of Catalan with the Spanish that was spoken or written in our lands available to researchers.