Alejandro García Heredia
El presente trabajo analiza en qué casos los pagos derivados del comercio electrónico se califican como cánones a efectos de la aplicación de los convenios para eliminar la doble imposición internacional. En primer lugar, se analizan las características generales y los problemas de calificación que plantean los cánones en la fiscalidad internacional para comprender la relevancia que dichas rentas tienen en el ámbito del comercio electrónico. En segundo lugar, se abordan dos cuestiones que afectan directamente al comercio electrónico: por un lado, la calificación de los pagos por programas de ordenador; por otro lado, la calificación de los pagos derivados de la descarga de productos digitales. El análisis de la naturaleza jurídica de estas transacciones resulta fundamental para determinar si las rentas del comercio electrónico se pueden calificar como cánones. En tercer lugar, se expone la posición española respecto de los cánones y el comercio electrónico para poner de manifiesto la diferencia entre el criterio internacionalmente consensuado de la OCDE y los particulares intereses españoles. Por último, a modo de reflexión, se apuntan algunas conclusiones con respecto al tratamiento de los cánones del comercio electrónico y el enfoque de la OCDE.
Aquest treball analitza en quins casos els pagaments derivats del comerç electrònic es qualifiquen com a cànons a l'efecte de l'aplicació dels convenis per a eliminar la doble imposició internacional. En primer lloc, s'analitzen les característiques generals i els problemes de qualificació que plantegen els cànons en la fiscalitat internacional per a comprendre la rellevància que aquestes rendes tenen en l'àmbit del comerç electrònic. En segon lloc, s'aborden dues qüestions que afecten directament el comerç electrònic: d'una banda, la qualificació dels pagaments per programes d'ordinador i, de l'altra, la qualificació dels pagaments derivats de la descàrrega de productes digitals. L'anàlisi de la naturalesa jurídica d'aquestes transaccions és fonamental per a determinar si les rendes del comerç electrònic es poden qualificar com a cànons. En tercer lloc, s'exposa la posició espanyola respecte dels cànons i el comerç electrònic amb la finalitat de posar de manifest la diferència entre el criteri internacionalment consensuat de l'OCDE i els interessos espanyols particulars. Finalment, a manera de reflexió, s'apunten algunes conclusions pel que fa al tractament dels cànons del comerç electrònic i l'enfocament de l'OCDE.
This paper analyses in which cases e-commerce payments qualify as royalties for the purposes of applying the agreements for eliminating international double taxation. Firstly, the general characteristics and the problems of classification posed by royalties in international taxation are examined to understand the importance such income has in e-commerce. Secondly, two issues are addressed that directly affect e-commerce: on the one hand, the classification of payments for software and, on the other, the classification of payments from downloading digital products. The legal analysis of these transactions is fundamental for determining if the income from e-commerce can be classified as royalties. Thirdly, Spain's posture on royalties and e-commerce is examined to highlight the difference between the criterion agreed upon internationally in the OECD and the particular interests of Spain. Lastly, in a manner of reflection, conclusions are drawn on the treatment of royalties from e-commerce and the OECD’s focus.