Les migracions han estat i segueixen sent vistes com una amenaça per a les societats receptores. Es parla molt de les migracions com a font de delinqüència, de problemes, fins i tot de perill per a la identitat nacional. En aquest sentit, la finalitat que plantegem en aquest treball és la de transcendir la imatge estereotipada dels immigrants, amb un cert èmfasi sobre els d�origen marroquí, com a font de delinqüència; imatge de persones que no fan cap esforç per integrar-se a la nova societat. La nostra hipòtesi és que aquesta població està disposada a integrar-se des de tots els punts de vista i, en especial, en el lingüístic, i que el grau d�integració lingüística i cultural és més alt en els residents de segona generació.