Aquest treball presenta el marc de la planificació terminològica en el context de la planificació lingüística, activitat vital per a totes les llengües i que esdevé cada vegada més important.
S´ofereixen diversos exemples de la planificació terminològica en distintes llengües, i es recalquen algunes de les seves febleses. Es planteja un model de planificació terminològica, basat en la bibliografia i en tres casos que l´autora ha estudiat en detall. Aquests tres casos són el TERMCAT (l´organització de la planificació terminològica per al català), el Terminologicentrum TNC (l´organització de la planificació terminològica per al suec) i les organitzacions de planificació terminològica per a la llengua irlandesa, principalment el Comitè Terminològic (Forasna Gaeilge) i Fiontar, Universitat de la Ciutat de Dublín. El model de planificació terminològica cobreix la planificació, la investigació, la normalització, la difusió, l�avaluació i la formació, tots els quals contribueixen a l´aspecte més important, la implantació terminològica.
Es descriuen tres aspectos interessants del plantejament del TERMCAT: la normalització terminològica, la difusió i l´avaluació, particularment de la implantació. Aquests tres aspectes mostren quant es pot aprendre per mitjà de la pràctica de la planificació terminològica. Tot i que la normalització s´ha estudiat extensament, crida l´atenció la forma en què s´ha portat la teoria a la pràctica en el cas del català. Encara que la difusió (tant en el sentit de la publicació com pel que fa al màrqueting i a la conscienciació sobre els recursos terminològics) és essencial per a la implantació terminològica, amb prou feines es comenta a la bibliografia. L´enfocament català, particularment l´Antena de Terminologia, podria servir d´inspiració per a altres organitzacions. Per últim, el plantejament global i sistemàtic de cara a l´avaluació adoptat pel TERMCAT permet una millora contínua, i il·lustra, un cop més, la importància i els reptes de la implantació terminològica.