In recent years, disaffection has filled the newspapers. Nowadays, we have the tendency to link every event to disaffection, relating it with most of the current social and political phenomena. Is it right to do so? Starting from the origins of the concept, this article discurses the definition of disaffection and, specially, highlights the misconceptions generally attached to it. Disaffection constitutes a family of different concepts and not all current situations can be linked to it. The papen argues the need to distinguish disaffection from other attitdinal aspects, since their impact varies substantially. It also argues the need to restore disaffection as a phenomenon positive to democracy.
En els darrers anys la desafecció ha omplert les pàgines deis diaris. La moda deis últims temps passa per connectar qualsevol esdeveniment a la desafeeció, relaeionant-la amb bona part deis fenòmens polítics o socials actuals. És correcte fer-ho? Partint de l'origen del concepte, aquest article discuteix la definieió de desafecció i, sobretot, destaca els eonceptes errònis que generalment se li atribueix. La desafecció eonstitueix una família de conceptes diferents i no totes les situacions actuals s'hi poden relacionar. L'article defensa la necessitat de diferenciar la desafeeeió d'altres aspectes actitudinals, ates que el seu impacte varia substancialment. No només això, sinó que s'argumenta la necessitat de recuperar la desafecció coro un fenomen social positiu per la democrácia.