This article distinguishes several constitutional spheres of equality, since different conceptions and approaches to equality may emerge and prevail in each sphere. Instead of equality always opposing difference, this paper argues that its multinational sphere tends to require self-government, asymmetry and pluralism, for a multinational conception of equality seeks a deep, basic equality between majority and minority nations. Crucial issues concerning this multinational sphere will be examined, such as the allocation of powers, territorial asymmetries, bills of rights, and the question of sovereignty.
The case of Spain is taken as an empirical and legal reference to study and reflect on the different constitutional spheres of equality. With regard to the territorial sphere, Spanish politics and jurisprudence commonly understand the principle of equality as a tenet of and a tool for centralization and unification. This traditional understanding will be challenged employing elements of political philosophy, constitutional theory and comparative law
Aquest article distingeix diverses esferes constitucionals de la igualtat, atès que poden sorgir i prevaldre diferents concepcions i enfocaments sobre la igualtat en cada esfera. En comptes d’una igualtat sempre contrària a la diferència, aquest article argumenta que la seva esfera multinacional tendeix a requerir autogovern, asimetria i pluralisme, ja que una concepció multinacional de la igualtat busca una igualtat bàsica i profunda entre les nacions majoritàries i minoritàries. S’analitzaran qüestions cabdals relacionades amb aquesta esfera multinacional, com ara l’assignació de competències, les asimetries territorials, les declaracions de drets i la qüestió de la sobirania. El cas d’Espanya es pren com una referència empírica i jurídica per estudiar i reflexionar sobre les diferents esferes constitucionals de la igualtat. Pel que fa a l’esfera territorial, la política i la jurisprudència espanyoles acostumen a entendre el principi d’igualtat com un dogma i una eina de centralització i unificació. Aquesta comprensió tradicional es qüestionarà emprant elements de filosofia política, teoria constitucional i dret comparat.